Dobili ste govornu poštu Sydneya Emmersona. Ostavite
poruku i javiću vam se.
Zdravo...
Ja sam.
Karin. Ja sam...
Na aerodromu sam.
Upravo sam stigla u San Diego.
Slušaj...
Ne znam zašto sam ovdje.
Samo... Treba mi malo vremena dalje od tebe.
Možda...
Kada bi mi samo dao malo vremena...
Puno vremena...
Možda se stvari mogu promjeniti.
Slušaj, moram da idem.
Zdravo.
Godinu dana kasnije
Pa...
čini se da ovako počinje.
Predpostavljam da je bilo vrijeme kada sam mogao
izaći iz ovoga.
Ali...
Mislim da sam, kada sam dobio tvoju poruku
iz San Diega, tada odlučio da...
ako ću da uradim ovo,
onda ću to stvarno uraditi.
Zatvoriću oči
za sve ostalo i dati ovome još jednu šansu.
Mnogo sam razmišIjao o tebi.
U proteklih nekoliko dana, više nego ikada.
A sada,
sada se ne mogu oduprijeti osjećaju
da je ovo početak velike avanture.
Jedva čekam da vidim kako će sve ispasti.
Ponedjeljak
2 dana, 8 sati 49 min 15 sec
Taksi!
Idem na Manhattan. Važi.
Hoće li vam smetati da sjednem naprijed?
Hoće.
Charlie će otvoriti LC... a nakon toga...
Ne, zvaće dežurnu službu da vam spašava živote.
Sačekaj sekund.
Kako si? Zdravo.
Nedostajao si mi.
To je lijepo.
Hajde, upadaj.
Staviću torbu pozadi. Da, tu sam.
Sačekaj sekund. Važi? Lzvoli. Tako je.
Ne, mislim, ako su ti likovi zeznuli...
moraću zvati Njemačku davidim je li sve u redu.
U redu? Tako je. Ne znam.
Kako god. U redu. Razgovaraćemo.
Zdravo, Amy. Šta ti radiš ovdje? Kako si?
Dobro sam. Malo umorna. Prekinula sam putovanje
u Cansas Cityju, pa...
Kad si došla? Prije par sati.
Zdravo, druže. Šta ima?
Jesi li dobro?
Spreman za posao. Dušo, vidi ti nje.
Spremna za večeru.
Dobro je vidjeti te. Šta ti treba, druže? Lmam pivo...
vino... Pivo će biti u redu.
Vodka, martini Pravim odličan martini.
Hladan, suv... - Može pivo? Lmam luk, limun. Ovdje
imam dosta pića.
Sokovi. Imam kokos i papaju. Mogu da napravim koktel.
Šta kažeš na to? Lijepo i osvežavajuće.
Ili...
Šampanjac. Šta kažeš za šampanjac? Ja ću pivo.
Da, boca je stara. Dobra boca, ali i skupa.
Ili vino...
Šta kažeš za vino?
Lzvoli, druže. Možeš I i otvoriti?
Baš sam to želio.
A ti, dušo? Jesi li dobro? Da, da. Upravo
sam popila jedno.
Treba li ti nešto? Sigurno? Ne, ne, u redu je.
U redu, odoh da se obučem. DVD je ispod ekrana.
Daljinski u ladici.
Radi šta hoćeš.
Sigurno ti ništa ne treba? Idi, obuci se.
Treba da krenemo za 20 minuta.
Školjke su odlične. Kažem vam, bio sam ovdje prošle
sedmice, školjke su da umreš.
Možemo naručiti školjke. Školjke su super.
Michael. Svi ćemo naručiti školjke.
Naručiću za cijeli sto. I šeri, kao jedna velika,
srećna porodica.
Školjke, fina večera.
Fino društvo.
Michael, tražićemo striptizetu.
Ne, ne večeras, druže.
Već imam djevojku.
Uzme li Michael striptizetu, ti ćeš sa nama
tako da ćeš ga moći držati na oku.
Hvala, ja...
mislim da ću preskočiti gole žene, ako nemate
šta protiv.
Hajde da zaboravimo tu priču sa striptizetama
na sekund.
Koncentrišimo se na večeru, koktele... Amy...
Jesi li kad večerala sa ovim Ijudima prije?
Prilično su smiješi, ali... oženjeni su i žene bi
ih ubile zbog ovoga.
Zato se samo zaustavljaju na priči. Michael zna to.
To je samo posao.
Hvala.
Mada, u redu je.
Izvinite me na trenutak. Znaš šta treda da naručiš?
Da. Školjke za cijeli sto sa striptizetama preko.
Ti treba da si na mojoj strani. Ćinim sve što mogu.
Je si li ti dobro? Treba li ti nešto? Dobro sam.
U redu. Za tren se vraćam.
Naručite, šta god da želite.
Kuća časti.
Kao da posjeduje restoran.
Michael!
Michael. Neko zvoni.
Michael.
Neko je na vratima.
Šta? - Neko je na vratima. Ne čujem.
Izlazim za sekundu.
Utorak
1 dan 11 sati 9 min 1 sek
Mnogo sam razmišIjao o tebi.
U proteklih nekoliko dana...
Više nego ikada.
Ljudi dolaze i odlaze...
većinu i ne primjetim.
Ili sam se možda
jednostavno navikao na njih.
A onda...
kad se najmanje nadaš...
neko...
te dotakne.
Hoće li ti smetati da sjednem ovdje?
Ne. Izvoli.
U reduje.
Ne smeta mi.
Ne, ne bih trebala da pušim.
Mislim, ne pušim. Ne baš, ali...
Kako ste? Mogu li vam donijeti nešto?
Mogu li da dobijem šolju kafe? Naravno. Želite
li možda meni?
Ne, hvala. Samo kafu.
A vi? Želite li još?
Da, još malo. Hvala.
Samo ću da fotografišem tanjir...
zato, nemoj se plašiti,
ne pokušavam tebe slikati.
Da, znam.
Ne krivim te.
Pa?
Pišem neko ludo pismo.
Fino.
Luda fotka, pismo...
Ludo Ijubavno pismo...
ustvari, sa slikama.
To je iskren odgovor.
Ljudi ovih dana ne pišzu dovoljno Ijubavnih pisama.
Tako je.
Ne ludih sa slikama,
u svakom slučaju.
Ne.
U svakom slučaju.
Pa, šta pišeš na fotografiji praznog tanjira koju
ćeš poslati sa ludim Ijubavnim pismom?
Pa...
Veoma lijep kolač,
sada ga nema.
Hvala.
Zašto?
Trebao mi je osmijeh...
i...
Predpostavljam...
ovo je trenutak kada te ja pitam zašto ti
je trebao osmijeh...
Da...
Hvala. Izvolite. Skloniću ovo...
Izvini, nisam htjela dotaći bolnu tačku.
To mi nije bila namjera.
U redu je.
Izdržaću.
Zašto ti je trebao osmijeh?
Ista dosadna priča koju si čuo milion puta.
Upravo sam ostavila momka.
Ostavila u smislu spakovala torbu i otišla u zoru.
Pa je li to...
bila dobra ili loša stvar?
Ti mi reci.
Pa ko je srećnica?
Pa...
da skratim dugu priču...
ako sve bude išlo po planu, sutra ćemo se naći ovdje.
Šta je onda sa tim pisanjem pisma?
Mislim, ako ćeš je vidjeti sutra.
Da, to je...
to je ludi dio.
Ustvari ne znam hoće li se pojaviti.
Da, tako je.
Poslao sam joj avionsku kartu,
a onda se bacio u okean.
Tako...
ona...
ili će se pojaviti, ili neće.
Znači, to je tvoja velika igra.
Da, jeste.
Rekao sam ti da je pomalo luckasta.
Da pogađam,
Vrh Empire State zgrade,
zalazak sunca.
Bojim se da je tako.
Kao što rekoh...
ko je srećnica?
Zove se Karin.
Mi...
ne znam, bili smo zajedno na Floridi neko vrijeme.
Kako god,
prošlo je skoro godinu dana od kako sam je vidio.
Nadam se da će se sutra pojaviti i
počećemo iznova.
Ali ne znaš?
Ne, ne znam.
Tako, drama se nastavlja, predpostavljam.
A...
šta je sa tobom?
Čini se da si i ti
usred drame?
Da, više nego što bih željela.
Spakovala se, otišla u zoru
prije nego se on ustvari probudio.
Zvala sam avio-prevoznika, ali leta nemam do
rano sutra ujutro.
I...
ovdje nikoga ne znam sem nekoliko Michaelovih
prijatelja.
Kupovinom karte za San Francisko sam ostala bez para.
Tako...
pokušavaam doći do stare prijateljice sa koledža
da vidim mogu li ostati kod nje večeras,
ali do sada nisam imala sreće.
Tako sam
sav svoj prtljag ostavila u ormariću na stanici
i...
sada gledaš u dvadesetčetvoročasovnog beskućnika.
To je moja drama.
Zvuči kao da je
danas dan čekanja.
Za oboje...
Hvala na stolici.
Da, naravno.
I...
srećno.
Hvala.
I tebi.
Ne želim da navaljujem, ali...
da li bi prošetao sa mnom?
Ovo mi je treća kafa i očigledno da to ne funkcioniše,
ne mogu da sjedim.
Bilo bi zaista lijepo imati društvo.
Znaš, izvini. Ovo je potpuno...
Ne, ne, slušaj. Izvini.
Ništa strašno.
Samo dva bezimena stranca koja pričaju.
Da?
Prošetaću.
U redu.
Nisi mi odgovorila na pitanje.
Jesi li srećna ili tužna
zbog onoga što se desilo sa tim Michaelom?
Dio mene želi da se vrati.
Da mu kažem da sam išla da prošetam. Kao da
se ništa nije desilo.
Misliš da nije primjetio?
Da ti nema stvari? U tome je stvar...
Ne vjerujem da jeste.
Rekao bi mi, "Hej, dušo, gdje si bila jutros?"
Kao da se ništa nije desilo.
Bilo je momaka.
Svi su oni dolazili i prolazili da se uopšte nisam
trudila da uspije.
Lšli smo na večere, putovanja,
seks i požuda...
sve stvari koje treba da imaš, ali...
Ne znam jesu li ikada zaista bili tamo.
Ne znam jesam li ja ikada bila tamo.
Bilo je lako i udobno, ali
više nisam sigurna da je to najbolji način
građenja veze.
Možda se sa lakim i udobnim
Ne početi.
Iznenađenje je, znaš...
U jednom trenutku misliš da si to sve shvatio,
a u slijedećem...
Naravno, ali...
Tako velike stvari ne čekaju da budeš spreman.
Jednostavno ti dođu.
Trebala bi da pojedeš nešto.
Jebeno mrzim jebenu Floridu.
Svi su tako...
Florida.
Samo...
pojedi nešto slatko, hoćeš?
Mislim da ćemo se morati vratiti u okean.
Šta fali vodenom putu?
Sunce će da zađe.
Okeanom će biti brže.
Prilično je mirno.
Znaš, fino je.
Mrzim jebeni okean.
Šta je s tobom, do đavola?
Vino se razbilo. Jebi vino.
Zaista se toliko trudiš da se osjećaš bijedno?
Mislim...
Osjećaš li se tako?
Možeš li? Da.
Možeš li sačekati trenutak?
U redu.
Zdravo, Jenn.
Kako si?
Dobro.
Šta ima kod tebe?
Putovanje čamcom.
Da, putovanje čamcom.
Slušaj...
Je li...
Je li to ona?
Da.
Žao mi je.
Slušaj...
javi se.
Ponekad.
Da.
Da li si ikada ostavio
nekoga zbog nekoga
ko te je prodrmao?
Da, uradio sam to kada sam sreo Karin.
Bio sam sa nekim i
jednostavno odustao od toga.
Ponekad pomislim da sam tu možda mogao imati
pravu Ijubav.
Ne znam...
porodicu, djecu, sve to.
Jesi li i ti nju volio?
Ne znam,
sebi sam govorio da se to ionako završavalo,
ali se nismo nešto mnogo svađali.
Ali smo prolazili kroz krizu.
Kako god...
stvari se mijenjaju, Ijudi se mijenjaju.
Da li...
sse ti mijenjaš? Mislim...
prema Ijudima?
Da, mislim da se mijenjam.
Mislim, možda to oni ne primjećuju,
ali da, mislim da se mijenjam.
Mislim da ponekad ključ promjene uopšte nije promjena.
Nikad nećeš primjetiti da je skrenula za ugao
ako ideš za njom.
Jednostavno plutaš.
OK, recimo...
uzmi čovjeka poput Kolumba.
Mislim, on je promjenio svijet.
Ali ako gledaš iz ove perspektive
on je otišao iz jednog mjesta okružen gomilom bijelaca
u smiješnim kostimima, plovio tri mjeseca i došao do
potpuno drugačijeg mjesta
gdje je našao bolje preplanule Ijude u smiješnim
kostimima.
Tu nema mnogo promjene.
Šta da je svijet ustvario bio ravan, a on poslije
tri mjeseca plovidbe padne prekoivice?
Tu je neka promjena.
Ne znam, hoću samo da kažem da možda
moraš ostati isti neko vrijeme
da se ne bi promjenio.
Šta hoćeš da kažeš?
Da treba da živimo u prošlosti?
Nisam to rekao.
Mada bi bilo zabavno vratiti se natrag u vremenu.
U redu...
omiljeni trenutak u istoriji, da možeš da se vratiš?
Ne znam.
Potpisivanje deklaracije o nezavisnosti.
Ma daj...
To je jebeno dosadno.
Možeš ti bolje od toga.
Kristofer Kolumbo.
Prelazak preko ivice.
To je dobro.
Da se to ustvari desilo, možda bih i ja to želio.
Reci ti.
Ozbiljno.
Odmah tamo iza onog drveća, ustvari.
19.09.1981. g.
Koncert u parku. Simon i Garfunkel.
Ozbiljan sam.
Dva čovjeka sa gitarama. Ni dinara nisu uzeli.
5000 Ijudi je došlo sa ulica i posjedalo po travi.
Nisu bili zajedno nekih 11 godina.
Ni poslije koncerta nisu mogli izdržati zajedno.
Ali sat ipo...
Bilo je dobro.
Michael u dbevnom boravku drži naše zajedničke slike.
Naše slike sa žurki, večera...
Njih tri na stočiću.
Ustvari su podsjećale na to koliko nam je veza
ustvari sjebana.
Zašto?
Jer ih je jedino stavljao samo kad sam bila tamo.
Kako to znaš?
Jednom...
prije neka dva mjeseca
je zaboravio da ih stavi.
Stvarno?
Slušajno sam ih našla u ladici.
Slijedećeg dana su bile ponovo na stočiću. Nisam
mogla da vjerujem
da ih je stavio kao na neću primjetiti.
Tada
su te slike počele da me podsjećaju na to od
mi on nije posvećen
već samo stvari koje stoje tamo
i govore mi da se viđa sa drugim ženama.
Možda postoji dobar razlog.
Ne.
Ponekad znaš da se to dešava, ali
izabereš da to ignorišeš.
Ako ne ignorišeš,
cijela jebena kula od karata se sruši.
Bolje je pretvarati se da se ništa nije desilo
i...
umjesto da odeš, ubijediš se da će sve biti u redu
i...
nastavljaš
iako sve oko tebe vrišti da bježiš odatle.
Znači,
Michael je igrač.
Znaš li definiciju igrača?
Nisam znao da postoji. Da, pa, postoji.
Prema popularnoj urbanoj kulturi,
a to sam pročitala u nekom muškom časopisu koga je neko
zaboravio na sjedištu...
loš momak je neko ko se viđa sa nekoliko žena
ali to ne pokušava da sakrije.
Igrač je neko ko pokušava.
Stvarje u tome da za jedno ili drugo nije rečeno
da je to nešto loše. Više vodič ili rječnik muškog
urbanog života.
Pa...
Zašto se zabavljaš sa momcima kao što je on?
Mislim, kad već vidiš ko su oni ustvari
zašto onda?
Jerje lako.
Jer su oni laki, predpostavljam.
Pa...
Sutra ideš na avion, odavde,
to je čist slajd ako ga želiš.
Evo.
To si ti sutra.
U otvorenom nebu.
Novi dan. Možeš da radiš
Ja, s druge strane...
Hej,
hvala ti.
Znaš, ja znam tog lika.
Igrača. On mi je prijatelj.
Jednom sam Karin kupio biser za rođendan.
Ćudno.
Ne vidim te kao momka koji poklanja nakit.
Ćini se da je to za tebe prelako.
Meni izgledaš kao neko ko voli da zakomlikuje stvari.
Nisam rekao nakit. Rekao sam jedan biser.
Velika razlika.
Kako god, taj tip me pozove nekoliko dana pred Božić
na ručak.
Otišao sam. Našli smo se kod Tiffynyja. Kupovao je
mali zlatni privjezak u obliku srca za svoju djevojku.
Stvarje u tome da ih je kupio dva
jedan za djevojku, a drugi za drugu djevojku
s kojom se viđa.
Baš me briga. Ako želi to da radi, to je njegova stvar.
Ali dok ga čekam tamo, vidim sliku biserne ogrlice.
I na pamet mi padne ideja
da kupim Karin samo jedan biser.
Znaš, vremenom drugi.
Svakog značajnog datuma ili događaja.
Vremenom će nešto nastati od toga,
nije važno šta, bilo šta.
Ali bi bilo nešto gdje svaki biser priča
neku svoju priču.
Divan poklon.
Pa moralna pouka je da ako ćeš da dobiješ
poklon od nekoga
možda bi ga prvo trebala zaslužiti.
Možda taj igrač ili tvoj Michael
kupuju gomile ogrlica.
Ne znam. Gdje je pravda?
Hej,
imaš prijatelja.
Fino.
Znaš, neki Ijudi kau da ako zamisliš želju,
a bubamara odleti
onda će ti se želja ispuniti.
Stvarno?
Dogovorićemo se.
Hajde da oboje zamislimo želju
i da vidimo hoće li se ostvariti.
Važi. U redu, spreman.
Odmah? Da, idemo.
JOš je tu.
U redu. Hajde da je ostavimo u travi
i ako se moja želja ostvari, odletiće.
Ćak i ako te nikad više ne budem vidjela,
misliću da se i tvoja želja takođe ostvarila.
Šta?
Ništa.
Samo te gledam.
Mislim da si dobra osoba.
Smeta li ti ovo? To što ti i ja provodimo dan zajedno?
Došao si da uradiš tu nevjerovatnu stvar
za tu djevojku...
Ne znam, samo ne želim...
Ne, slušaj.
Ništa danas ne može promjeniti ništa u vezi sutra.
Znaš, danas je samo
bio divan dan.
Jednog dana ću se sjetiti
da sam nekad proveo cijeli dan u New Yorku
sa djevojkom čije ime ne znam.
Zašto?
Ne znamo imena jedno drugoga?
Ovo treba da ostane jednostavno.
Znaš, mislim...
Ovo je...
jednostavno.
Znaš šta? Trebala bih da idem.
Odoh da pozovem svoju drugaricu sa fakulteta, da
vidim je li se vratila?
Važi.
Hoćeš li me sačekati ovdje? Da.
I...
Na kreditnoj kartici mi je ostalo nekih tridesetak
dolara pa...
večeru plaćam ja. Važi.
Je li sve u redu? Da, bilo je odlično.
Hoćete li odvojene račune ili ćete sve platiti
kreditnom karticom?
Lzvolite, mislim da će biti dovoljno. U redu,
hvala. Želite kusur?
U redu je, hvala. Ne.
Vaša kartica.
Oprostite.
Momak sa kojim sa bila ovdje, gdje je?
Sjedili smo tamo.
Otišao je.
Je li ovo vaša kreditna kartica?
Da, hvala.
Drži se toga.
Ideš li?
Mislila sam da si otišao.
Ne, samo izašao malo na vazduh.
Idemo.
Otac joj je umro.
Tvoje drugarice?
Da.
Šta se desilo?
Saobračajna nesreća.
Nije mi izgledalo da je najbolje vrijeme da
odem kod nje, znaš?
Da.
Slušaj...
Ako ti treba prenoćište...
možeš kod mene.
Šta je sa jednostavnim?
Pa...
sutra odlaziš.
To je dovoljno jednostavno.
Izvini što sam bila takva kučka danas.
Da.
Kunem se da ću slijedeći put uzeti čokoladicu,
istopiti je
i ubrizgati je u tebe.
Slušaj me.
Koliko god da je ova stvar među nama sjebana,
a jeste malo sjebana,
bio je to moj izbor.
Je li tako?
Uvijek je bio moj izbor.
Ko je ovo?
Halo?
Sydney...
Anderson.
Da, ovdje je.
Za tebe.
Halo.
Zdravo.
Da, htjela sam te zvati.
Ne, on je...
To je samo neki glupi momak koga sam srela
u San Dijegu.
Pa...
Zašto New York?
Pa, kad već šaljem djevojci avionsku kartu,
nije da ću izabrati Cleveland.
Pogledaj ovo.
Mislim da bi Pariz odgovarao.
Ne...
ovo je divno. Da.
Taksi vozač ne misli baš tako.
Samo je pričao o tome koliko je ovo loše.
Kako se Ijudi doseljavaju iz drugih gradova i nalaze
usrane poslove...
A ipak je ovdje.
Nije otišao.
Možda nema izbora.
Možda ne može da ode, čak i ako želi.
Cijeli dan provede u autu sa rezeorvarom punim goriva.
Da.
Pa...
ponekad stvari jednostavno ne funkcionišu.
Sjećaš se kada sam ti rekao da sam Karin kupio
biser za rođendan?
Da.
Pa nije baš uspjelo.
Mislio sam da će to pomoći da se prevaziđu neke stvari.
Umjesto toga sam mi se u stomaku stvorio čvor.
Osjećao sam da sam uradio nešto što nisam trebao
i slijedeće čega se sjećam je da sam trčao po kiši.
Šta ćeš da radiš?
Mislim, ako se ona ne pojavi sutra.
Napiću se.
Baciti se pod taksi.
Zar ne trebam to uraditi?
Iskreno...
Vratiću se na Floridu.
Pokušaću da smislim neki novi način...
Kasno je.
Treba da odspavamo.
Hej.
Jesi li budan?
Da.
Moram ubrzo da krenem.
Moram te nešto pitati.
Nešto što ustvari ne razumijem.
Ako dođe sutra, onda...
hoće li sve biti u redu?
Da li se tu putovanje završava?
Ne znam. Hoćeš da znaš istinu?
Ustvari se plašim da ću odustati.
Bojim se da ću odustati od nje ako se previše približim
onome što želim.
Ali koliko dugo?
Koliko dugo to možeš raditi?
Dok se nešto ne promjeni, predpostavljam.
Nije li se nešto promjenilo danas?
Kako to misliš?
Nešto se danas promjenilo za mene.
Ja...
Jutros sam ostavila momka
s kojim sam bila iz svih pogrešnih razloga.
Nekoga koga nisam imala, a nisam bila posvećena
nikome drugome.
Nekako za mene...
do je postalo normalno.
Pa sam mislila da tako treba da bude.
Tako mi je od kako znam za sebe.
I zaista nisam mislila da može biti drugačije.
Ali sada mislim.
Nemoj...
Molim te.
Ali mislim.
Danas si učinio da malo vjerujem.
Uradi tu stvar.
Idi na vrh Empire State zgrade i uradi tu...
ludu, divnu stvar.
Ali ako ne uspije...
onda daj ovome... daj nama šansu
samo da provedemo nešto vremena zajedno.
Ne mogu to da uradim.
Žao mi je.
Ne mogu.
Ne mogu da uđem u ovo
imam pomoćni plan.
Jednostavno ne mogu. Ne mogu da igram na sigurno.
Žao mi je.
Moram da idem.
Zakasniću na avion.
Nisam gledao...
Kreditnu karticu.
Još uvijek ne znam kako se zoveš.
Želiš li?
Da.
Ali ne mogu.
Hvala ti.
Da, pa...
Znam.
Zaista si učinio da vjerujem u nešto bolje.
SRIJEDA
Ti si Sidney?
Da.
Rečeno mi je da te potražim ovdje.
Ovo mi je poslano e-mailom.
Treba da ti ga dam.
Rekla je da joj je žao što nije došla.
Ja je čak ni ne poznajem najbolje.
Kako god, htjela je da ti kažem
da joj je zaista žao.
Predpostavljam da tako piše i u poruci.
Nisam je pročitala.
Hvala ti.
Slušaj...
ne znam šta sve ovo znači...
ali hoćeš li biti dobro?
Da.
Ne, biću dobro.
Hvala ti.
Zaista mi je žao.
Drago mi je što sam te upoznala.
Pada kiša.
KUpio sam ti kartu.
Hvala ti.
Znaš li koji je danas dan?
Srećan ti rođendan.
Nije završena stvar, samo
lijepa stvarčica, sama.
Možda vremenom može postati nešto više.
Divan je.
Rastužim se kad mi poklanjaš stvari.
Kada činiš divne stvari za mene...
Slušaj...
Sidney...
Sutra idem u San Diego da se vidim sa Joeom.
I osjećam se kao da te varam.
Ne želim da se osjećam tako.
Nemoj...
da me voliš toliko.
Sidney, molim te.
Budi mi prijatelj.
Budi prijatelj.
Možda ovo više ne bi trebali da radimo.
Možda ne bi.
Da li bi mi povjerovao kada bih ti rekla da sam
željela da te volim.
Samo da znaš da nema nikakvih nesporazuma,
oženio bih te upravo ovdje, na ovoj plaži, sada.
Moramo da idemo.
Zakasniću na avion.
Da, znam.
Idem da se vidim sa Joeom.
Ti i ja...
bili smo u bazenu...
Vodili smo Ijubav.
A dva dana kasnije idem da se nađem sa Joeom
u San Diejgo.
Zar ti to ništa ne govori?
Zar te to ne Ijuti?
Mislim,
zar ne...
natjerala sam te da platiš kartu.
Natjerala sam te da jebeno platiš kartu.
U redu je.
Nisi trebao da pristaneš na to.
Niko ne bi trebao.
Zašto si još sa mnom?
Ja nisma dobra za tebe.
Ti si mi najbolji prijatelj.
Možda te čak negdje duboko iznutra volim.
Ali jednostavno trenutno nisam tu.
Ne mogu.
ONda idi...
Idi nađi što ti treba.
Za...
Za tebe je u redu slijediti srce čak i kad ne znaš kako
će se stvari odvijati?
U redu je...
Znači dogovoreno.
Vraćam se u Floridu sutra ujutro.
Da, mogu li da ponovim?
T56
1X.
Da, let 892.
Kreće u 9.35 iz Miamia.
U redu, hvala.
Sidney...
Da, ime su mi dali na recepciji hotela.
Sidney,
dopada mi se.
Ako ovo čitaš, onda predpostavljam da si sam i da
se Karin nije pojavila.
Žao mi je što nije došla.
Upoznao si Jenny. Moju prijateljicu sa fakulteta.
Nije mi bilo lako zamoliti je da ti uruči ovu
poruku s obzirom na smrt njenog oca, ali...
vratila sam se u San Francisco,
stigla sam prije nekoliko sati.
Mačak je bila gladna.
Komšinica je zaboravila da ga nahrani. Ponovo.
Dvoumila sam se da li da ovo uradim.
Sve je ludo...
Ili bar malo ludo.
Mislim da me je dio tebe već i zaboravio.
Ne mogu da kažem da te razumijem
ili da razumijem taj odnos koji imaš sa Karin.
Ćak ni ne znam je li to dobar odnos.
Ne znam ni da li će izaći na dobro.
Ali zaista vidim Ijepotu u tome što radiš.
Vidim je i
zadivljena sam.
Zadivljena zbog činjenice da neko ima toliko vjere
u nekog drugog.
U Ijubav.
Možda je ovaj svijet pun Ijudi kao što si ti.
Možda ih viđam svakog dana.
Na autoputu, prodavnici,
tamo gdje svakodnevno idem.
Možda su svuda oko mene.
Ali do juče nikad nisam upoznala nekoga od vas.
Možda sam uvijek prebrzo birala lakši put i puštala
nekog drugog da voli mene.
Rađe nego da taj izbor pravim sama.
Ali ne znam da li su me ikada stvarno voljeli.
Ne znam je sam li ikada ja njih stvarno voljela.
Željela sam ih, ali...
ali na toj riječi se zaustavljalo.
Trebalo bi da bude više od toga.
Nešto od toga što si mi ispričao mi kaže da se ti i
Karin nikada nećete desiti.
Da sam mislila da će se Karin pojaviti,
pustila bih te i bila bih srećna zbog tebe.
Pustila bih te i rekla sebi da sam srećna
što sam te srela.
Srećna što sam te srela u vrijeme kada mi je bilo
potrebno da upoznam nekoga kao što si ti.
Ja nikada neću stajati na vrhu visoke zgrade
i čekati te...
ali ako ikada budeš u San Franciscou, potraži me.
Hajde da provedemo neko vrijeme zajedno i vidimo gdje
će nas stvari odvesti.
Voli te, Amy.
Znači ovako to počinje.
Ovako moj oproštaj od tebe počinje.
Kad razmislim, mislim da sam oduvijek znao da
nećeš doći u New York.
Ali na moje iznenađenje
iz divljeg, jarkog plavetnila,
neko je učinio za mene nešto od onoga što ja pokušavam
da uradim za tebe.
Neko je posegnuo...
neko neobičan.
Na moje iznenađenje...
vidio sam malo sebe u njoj.
I znao sam...
vrijeme je da prestanem da budem isti.
Možda je vrijeme da skrenem za ugao.
Da padnem sa ivice.
Vjerovatno si pogodila,
da zaista sam ponio biser na vrh Empire State zgrade.
Uvijek sam mislio da će ti biseri dolaziti u
posebnom trenutku.
I predpostavljam da je
ovaj trenutak
upravo to.
Voli te... Sidney.
Takođe vas molimo da isključite sve mobilne
elektronske uređaje.
Za nekih 10 minuta ćemo biti na zemlji
i u ime naše ekipe vam želim divan boravak u našem
divnom San Franciscou.
Ili mjestu vašeg konačnog odredišta.